Utgave: 1/2022
Bibliotekar på sin hals
Hun er kjent som biblioteKaren på Hvaler. Både for fastboende og for alle tilreisende om sommeren. Det kallenavnet lever Karen Elisabeth Hagen (70) godt med.
![Så godt som alle på Hvaler kjenner biblioteKaren.](https://image.bokogbibliotek.no/182937.webp?imageId=182937&width=960&height=862&format=jpg)
– Jeg kunne ikke ha blitt noe annet enn bibliotekar, ler Karen E. Hagen hjertelig og viser vei blant bokhyllene i Kornmagasinet på Skjærhalden på Hvaler. Det var her hun hadde sitt virke fram til 1. november i fjor. Da ble hun pensjonist.
Fascinasjon for bøker
Karen har alltid vært fascinert av bøker og alltid vært glad i å lese. Mora hennes dro henne ofte til biblioteket. Sin første jobb som bibliotekar hadde hun i hjembyen Trondheim. Så ble hun biblioteksjef i nabokommunen Malvik, deretter fulgte noen år som hjemmeværende og kursen ble satt mot Hvaler. I 1997 ble hun deltidsansatt som bibliotekar her, fra 2005 ble det en fulltidsjobb.
– Hva er det beste med jobben?
– Jeg gledet meg hver dag til å gå på jobb her på Hvaler, selv om jeg har jobbet alene i alle år, forteller Karen som er kjent for sin smittende latter og gode humør. – Det beste ved jobben var å kunne anbefale gode bøker og få andre til å bli glade i å lese bøker. Iblant har jeg møtt folk som nesten aldri har åpnet en bok, og jeg har klart å overbevise dem om å begynne. Etter hvert har de gått over til mer krevende bøker.
– Hva var det verste ved jobben?
Karen må tenke seg grundig om, men kommer ikke på noe som har vært ille.
– Det måtte i så fall være at vi hadde et lite budsjett, og det kunne oppleves frustrerende. Men slik er det jo for mange småbiblioteker, og vi kunne jo alltid bestille bøker fra andre biblioteker.
Digital revolusjon
Karen har mange minner fra sin tid som bibliotekar, det sterkeste minnet er fra innføringen av data. Det opplevdes som en revolusjon, sier hun.
– Jeg digitaliserte 14 000 enheter alene! En veldig stor jobb, men samtidig artig. Et annet sterkt minne er da vi startet med Meråpent bibliotek for noen år siden, og da var vi blant de første i gamle Østfold som gjorde det. Det har fungert veldig bra.
– Hvordan tror du framtidas bibliotek ser ut?
– Framtidas bibliotek kommer til å bli et samlingspunkt for folk, tror jeg, ja rett og slett et møtested. Noen spådde at bibliotekene ville dø da e-boka kom, men det har jo ikke skjedd.
– Hvilke utfordringer har bibliotekene i dag, slik du ser det?
– Den største utfordringen er å få ungdommen tilbake til bibliotekene. Nå sitter de hjemme med nesa nede i dataen. Slik det er i dag er hovedvekten av våre lånere damer i aldersgruppa 40 pluss, og endel menn som er 50 pluss. Jeg tror det handler om å legge bedre til rette for ungdommen, her på biblioteket har vi for eksempel innredet en egen ungdomsavdeling. Og så må kommunene øke bevilgningene til bibliotekene, for da kunne vi ha fått forfatterne hit.
Et helt liv
– Nei…..jeg har vel egentlig ikke det. Ofte er det den boka jeg leser akkurat nå. Men jeg anbefaler alltid boka Et helt liv av Robert Seethaler. Det er en utrolig god beskrivelse av et menneskeliv, med et veldig godt språk. Ellers er jeg altetende, og blant favorittforfattere er Ildefonso Falcones og norske Gaute Heivoll, sier Karen som nå bare nyter livet som pensjonist på Hvaler.